Леонид Курављов
Леонид Курављов | |
---|---|
![]() Курављов 1997. године | |
Лични подаци | |
Пуно име | Леонид Вјачеславович Курављов |
Датум рођења | 8. октобар 1936. |
Место рођења | Москва, Руска СФСР, Совјетски Савез |
Датум смрти | 30. јануар 2022.85 год.) ( |
Место смрти | Москва, Русија |
Религија | Православље[1] |
Занимање | глумац |
Породица | |
Супружник | Нина Курављова (в. 1960 — с. 2012) |
Деца | 2 |
Рад | |
Активни период | 1959—2015. |
Веза до IMDb-а |
Леонид Вјачеславович Курављов (рус. Леонид Вячеславович Куравлёв; Москва, 8. октобар 1936 — Москва, 20. јануар 2022) био је совјетски и руски глумац. Постао је Народни уметник СССР-а 1976. године.[2] Током каријере појавио се у више од 190 филмова и серија.
Каријеру је започео 1959. у студентском филму Андреја Тарковској, Данас неће бити одсуства. Прве улоге којима је стекао већу славу биле су Хома Брутус у хорору Виј (1967) и Шура Балаганов у комедији Златно теле (1968). У каснијем току каријере Курављов се појављивао и у ТВ серијама, од којих је најпознатија Сашина екипа (2002), у којој је тумачио генерала МУП-а Русије.[3]
Био је ожењен Нином Курављовом са којом има двоје деце. Преминуо је 30. јануара 2022, у 85. години живота, од последица упале плућа.[4][5] Према речима Курављовог сина, био је негативан на тесту за ковид 19.[6]
Филмографија
[уреди | уреди извор]Улоге Леонида Курављова
| ||||
Година |
Српски назив |
Изворни назив |
Улога |
Напомена
|
---|---|---|---|---|
1959. | Данас неће бити одсуства | Сегодня увольнения не будет ... | Морозов | |
1965. | Ваш син и брат | Ваш сын и брат | Степан Војводин | |
1967. | Виј | Вий | Хома Брутус | |
1968. | Време, напред! | Время, вперёд! | Корнејев | |
1968. | Златно теле | Золотой телёнок | Шура Балаганов | |
1970. | Ослобођење | Освобождение | Чујковљев сигнализатор | |
1973. | Иван Васиљевич мења професију | Иван Васильевич меняет профессию | Жорж Милославски | |
1973. | Седамнаест тренутака пролећа | Семнадцать мгновений весны | Курт Ајзман | ТВ серија, 5 епизода |
1977. | Мимино | Мимино | професор Хачикјан | |
1984. | Ми смо из џеза | Мы из джаза | Самсонов | |
1984. | Невидљиви човек | Человек-невидимка | Томас Марвел | |
1985. | Опасно по живот | Опасно для жизни! | Спартак Молоцов | |
1987. | Двадесети век се ближи | Двадцатый век начинается | Вон Борк | ТВ серија, 1 епизода |
1989. | Улаз у лавиринт | Вход в лабиринт | Олег Хлебников | ТВ серија, 5 епизода |
1994. | Мајстор и Маргарита (филм из 1994) | Мастер и Маргарита | Босој | |
2002. | Сашина екипа | Бригада | генерал МУП-а Русије | ТВ серија, 2 епизоде |
2005. | Улица разбијених светиљки | Улицы разбитых фонарей | пуковник Ершов | ТВ серија |
2009. | Књига мајстора | Книга Мастеров | газда | |
2015. | Сав тај џем | Весь этот джем | отац Леонти |
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Olga Shablinskaya. White Studio. Leonid Kuravlyov Архивирано на сајту Wayback Machine (15. септембар 2019) talk show at Russia-K, 2016 (in Russian)
- ^ „Биография Леонида Куравлева”. RIA Novosti. 8. 10. 2016.
- ^ „Биография Леонида Куравлева”. 30. 1. 2022.
- ^ „Ушел из жизни выдающийся актер Леонид Куравлев”. 1TV. 30. 1. 2022. Приступљено 30. 1. 2022.
- ^ Leonid Kuravlyov died, Ukrayinska Pravda (30 January 2022)
- ^ Fedoseeva-Shukshina: Kuravlyov shouted that he hated the Soviet regime, ru (30 January 2022)
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Леонид Курављов на сајту IMDb (језик: енглески)
- Leonid Kuravlyov на сајту AllMovie (језик: енглески)